Rada Đuričin rođena je u Vršcu u porodic sveštenika Marinka koji je čitav život insistirao na tome da je skromnost vrlina.
Kršteni kum bio je Vanja Kotov Rus i dao joj je ime Radosna. Takvo ime u nas Srba nema, već postoje imena: Radoslava, Radmila, Radojka... pa prevedeno na srpski to je Radojka.
Rada je studirala svetsku književnost i želela je da bude novinar, ali kada je radila intervju sa glumcem Pavlom Minčićem on je u njoj video glumicu i rekao joj: "Imaš stas, glas, osmeh, sve zajedno - ličnost si za taj poziv."
Tako Rada nastavlja da širi radost na pozorišnim daskama, da nas obasjava kao sunce sa televizijskih ekrana sve do smrti, sve do njene 91. godine.
![Rada Đuričin](/data/images/2024/09/04/13/363216_buba-u-uhu-kzn-05022016-023_ff.jpg?ver=1725449791)
Rada je jednom priznala da se uvek rado seća reči svog oca: “Rado, nemoj da deliš ljude već ih spajaj. Trudi se koliko možeš da nekome nešto lepo učiniš. Pa makar ga lepo pozdravi.” Uvek se toga rado sećala.
"Ali priznaću vam, mene prati osećaj kao da se tata u mene preselio. Kao da smo jedno biće. Sećam se dana kada je on umro. Sećam se tog osećaja kao da je tatina energija ušla u mene. Uostalom ja i jesam deo njega samim tim što sam njegova ćerka. Samim tim sam nasledila nešto od njega. Ali zbilja, kao da je on uvek tu. Ja sam ga proglasila svojim anđelom," ispričala je Rada jednom prilikom, a prenosi plavazvezda.com
Kako je srela ljubav svog života?
Rada se udala za Dragoslava Popovića, nuklearnog fizičara, sa kojim je kasnije dobila sina Radana Popovića, čoveka oko kojeg se Holivud otima.
Priča se da je Rada otišla slučajno na jednu beogradsku zabavu i tamo upoznala Dragoslava i u roku od tri meseca ona se udala za njega.
"To se zove sreća," rekla je Rada o ovom sudbonosnom susretu, skromno kako je samo ona znala.
O poslu i radu
Rada je do duboke starosti, sve dok joj je zdravlje to dozvoljavalo radila. A o poslu je ovako pričala:
![Rada Đuričin](/data/images/2016/11/03/20/100547_rada-djuricin_ff.jpg?ver=1725449810)
"To je moja potreba! Ako ja tu potrebu mogu da ostvarim, onda se i radujem. Mnogo ima prepreka koje treba preskočiti. Pa kad nju preskočite, onda naiđe nova. Nije jednostavno, a ovo vam govorim zbog radosti: nije sve radost. Nekad se i plače. Ništa nije samo jedno. Sve je strašno komplikovano. Na primer, ja u mom komšiluku imam tri majstora: jedan popravlja cipele, drugi je krojač, a treći, odnosno treća, je prodavačica. Ja im svako jutro kucnem na prozor da ih pozdravim. To je radost do koje ja dolazim lako, ali ima i one radosti do kojih moram doći kroz tugu i suze."
Neka ovo bude lekcija koju ćemo naučiti od divne duše kakva je bila Rada Đuričin: “Ja jednostavno živim ovaj život i radujem se.”
(Stil/Plavazvezda/Politika)